Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
POLITICA DE CONFIDENȚIALITATE
SUNT DE ACORD CU TERMENELE GOOGLE...
SUNT DE ACORD CU TERMENELE ȘI CONDIȚIILE AT&T
SUNT DE ACORD CU POLITICA GOOGLE...
DA, AM CITIT ȘI SUNT DE ACORD...
SUNT DE ACORD CU POLITICA GOOGLE...
SUNT DE ACORD CĂ...
ACCEPTĂ ȘI CREEAZĂ CONT
ALĂTURĂ-TE ACUM
CREEAZĂ CONTUL
TRIMITE
DE ACORD
LUMEA REALĂ...
Emoții și o cravată
Conform ocaziei
Un milion de luminițe mici
Trebuie să le inchid
Emoții și o cravată
Conform ocaziei
Un milion de luminițe mici
Trebuie să le opresc
Pentru un timp
O să rămân la locul meu
Dar astă seară
O să stau mai târziu
PAUZĂ
LUMEA DIGITALĂ...
Dormi puțin
Prea multe discuții
Prea multe informații
Trebuie să le opresc
O, dormi puțin
Prea multe discuții
Prea multe informații
Trebuie să le opresc
Pentru o perioadă
O să rămân la locul meu
Și astă seară
O să stau până târziu
Și iată-ne
SUNT DE ACORD
Trebuie să le opresc
MĂRIRE ASIGURARE DE SĂNĂTATE
DOCTORUL WEB
Trebuie să le...
1) Ești de acord cu următoarele:
De fiecare dată când folosesc internetul, un mijloc de comunicare sau o aplicație,
suntem de acord cu termene si condiții foarte lungi.
Dar cu ce suntem de fapt de acord?
Băieți! Trebuie să mă ajutați.
Acești oameni de afaceri încearcă să mă răpească.
- Ce? - E nebunie, frate.
Pentru că am fost de acord cu termenele și condițiile iTunes.
Ce spun temenele și condițiile ultimei actualizări?
- Nu știu! Nu le-am citit. - Nu le-ai citit?
Cine dracu' citește tot?
Eu citesc.
Îmi puteți spune... Apple îmi poate spune câți oameni au citit de fapt?
REPREZENTANTUL APPLE
Am încercat să le facem în engleză simplă și foarte scurte.
Dacă aș încerca să fac neprimitor un Acord al Utilizatorului,
Aș alege un font mic, un font san serif
și aș alege să fie doar cu litere mari, pentru că ce se întâmplă atunci
e că ai un scris care e de fapt o textură și nu cuvinte și spații.
Nimeni nu a citit temenele și condițiile, nimeni din întreaga lume!
Chiar și avocații care le-au scris, le-au redactat așa.
Intri pe un website și au un set de reguli
descrise în termenele de utilizare și apoi au o politică de confidențialitate.
Imediat ce începi să folosești serviciul,
practic accepți termenele de utilizare și politica de confidențialitate.
Aceste temene și condiții pe care le semnăm, se aplică?
Da. Dacă nu s-ar aplica cred că internetul s-ar răsturna.
Și așa, în măsura în care au existat decizii contractuale,
ei au considerat că aceste termene și condiții sunt valabile.
Și acest concept este destul de nou.
Spre exemplu, nu trebuia să semnezi un Acord de Utilizator pentru telefonia fixă,
pentru a privi la televizor sau pentru a citi o carte,
dar dacă folosești un smartphone, un Kindle sau Hulu, atunci trebuie.
Violet, iubito, nu semna nimic. Despre ce e vorba?
- Un contract standard. - Nu-mi vorbi mie despre contracte, Wonka.
Și eu le folosesc. Sunt strict pentru fraieri.
Da, dar nu te-ar deranja puțină protecție.
De fapt, dacă ar fi să citești tot ceea ce semnezi,
ți-ar lua o lună intreagă dintr-un an de muncă.
Ar fi 180 de ore pe care le-ai pierde dintr-un an.
Și conform Wall Street Journal, consumatorii pierd 250 miliarde $ pe an,
din cauza a ceea ce e ascuns în diferitele texte.
Uite un exemplu din termenele Linkedln.
Oferi Linkedln dreptul neexclusiv, irevocabil, în întreaga lume, perpetuu
nelimitat, asignabil, sublicențabil, integral vărsat și fără drepturi de autor
de a copia, de a pregăti lucrări derivative, de a îmbunătăți,
distribui, publica, îndepărta, păstra, adăuga, procesa, analiza și...
Deci Linkedln cam ia totul, pentru totdeauna.
Gasim asemenea limbaj la Google, Pinterest, Facebook,
cam în tot ce oamenii consideră gratis.
Instagram a descoperit că pozele valorează mai multe de o mie de cuvinte mânioase
după ce compania a actualizat Acordul Utilizatorului
să spună că are dreptul să vândă pozele postate fără nicio compensație
pentru a fi folosite în publicitate.
Si chiar dacă plătești, companiile au abilitatea de a te face să accepți
cam orice doresc.
În 2009, Gamestation, o companie din Marea Britanie,
a pus câteva lucruri meschine în termenele ei.
Nu-ți luau banii sau primul născut,
dar pentru o zi, termenele lor specificau:
„Plasând o comandă pe acest site,
ești de acord să ne oferi dreptul netransferabil, acum și pentru totdeauna,
asupra sufletului tău.
Contractul a fost activ doar pentru o zi,
dar Gamestation a strâns 7.000 de suflete.
Aceasta a fost, bineînțeles, o glumă. Dar oricum, te face să te întrebi,
dar ar fi fost vorba de consecințe mai grave
care ar putea rezulta din necitirea termenelor și condițiilor?
Dacă telefonul ți-ar veni cu termene și condiții lungi
ZEYNEP TUFEKCI, PROFESOR DE SOCIOLOGIE - UNIVERSITATEA DIN BALTIMORE
Dar asta e lumea în care trăim.
O lume în care guvernul te poate asculta
din cauza termenelor și condițiilor?
În Acordul Utilizatorului al telefonului iPhone, ascultarea, nu este menționată
dar în politica de confidențialitate AT&T, ei spun că pot folosi datele
pentru a invetiga, preveni sau lua măsuri cu privire la activitățile ilegale.
Preveni?
1) Ești de acord cu următoarele: a) Îți putem folosi datele personale
Vei iubi ingredientele din care e făcută Pizza Hut.
În 1994, Pizza Hut a devenit primul lanț major care să accepte o livrare online.
Atunci internetul avea nevoie de o cale prin care să știe cine ești, unde ai stat
și cum aveai de gând să plătești.
Întrebarea mea e: ce dracu'?
- Cum de știu cine ești? - Da.
Bine... sunt niște chestii numite cookie-uri,
iar dacă intri pe un site și cumperi ceva, își va aminti de tine
și astfel va crea anunțuri pentru alte chestii care te-ar putea interesa.
Deci învață informații despre mine?
Îmi pare o invadare a intimității.
Undeva pe la sfârșitul anilor '90
companiile au început să bage de bunăvoie politici de confidențialitate
pentru a explica ce se întâmplă cu aceste informații.
Apoi, în anul 2000, o companie online numită Toysmart a intrat în faliment.
Dar au avut o idee.
Au încercat să-și vândă baza de date cu 195.000 de utilizatori.
Aceasta includea nume, date de facturare, preferințe și profile de familie,
chiar dacă politica de confidențialitate spunea că ei nu impart informații.
Oamenii s-au simțit înșelați.
Legiuitorii vă spun încontinuu
că de fiecare dată când revin la circumscripția lor,
oamenii le spun că vor legi privind confidențialitatea pe internet,
că vor să fie protejați.
La începutul anului 2001, în Congres au fost introduse peste 12 legi
privind protejarea confidențialității online.
7 LUNI MAI TÂRZIU
Aceste acte de crimă în masă
au fost destinate să ne sperie națiunea în haos și retragere.
Dar au eșuat.
Toată legislația despre confidențialitate a fost ucisă sau abandonată,
iar Actul Patriot a fost, desigur, inițiat.
Legea se referă la noile realități și pericole
reprezentate de teroriștii moderni.
Această nouă lege pe care o semnez azi va permite supravegherea
tuturor comunicațiilor folosite de teroriști...
inclusiv emailuri, internet și telefoane mobile.
Actul Patriot a sporit capacitatea guvernului
de a supraveghea în multe feluri.
Spre exemplu, nu ai nevoie de mandat judecătoresc
ca să afli ce site a vizitat cineva, ce termeni a căutat pe Google.
Problema, dacă vreți, a informațiilor voastre păstrate de Google...
...nu este, momentan, decizia Google.
E o decizie publică sau politică
pusă în aplicare de diferite guverne, în diferite feluri.
Dacă politicile de confidențialitate nu ar fi deloc despre confidențialitate,
ci mai degrabă de divulgare a ei?
Hai să citim politica de confidențialitate curentă a Google
să vedem dacă s-a făcut vreo modificare.
Aici e politica de confidențialitate a Google din decembrie 2000.
„Google poate alege să folosească cookies pentru a vă salva preferințele.
Un cookie ne poate spune dacă acest calculator a intrat pe Google acum 2 zile,
dar nu ne poate spune că persoana asta e Joe Smith,
sau dacă această persoană locuiește în Statele Unite.”
Iar asta e politica de confidențialitate de după un an, din decembrie 2001.
„Google face asta păstrând preferințele utilizatorului în cookies
și urmărind tendințele și șabloanele modurilor în care caută oamenii.
Google nu va divulga cookies către terțe părți,
exceptând cazul unui proces legal, precum un mandat de percheziție,
citație, ordonanță sau ordin judecătoresc.”
Acum este important să subliniem diferența fundamentală
dintre aceste două politici.
Una spune că ești complet anonim.
Cealaltă spune, că la nevoie, nu ești.
Dar iată ce-i ciudat. În prima imagine ați văzut
că vechea politică Google a fost preluată de un serviciu non-profit de arhivare.
Înregistrează cum arătau siteurile făcând capturi de imagine,
și face asta din anii '90.
Google afișează și istoria politicilor sale de confidențialitate
pe pagina sa oficială de arhivă.
În arhivele lor, susțin că au toate politicile de confidențialitate
încă de la începuturi,
dar ce arată Google ca fiind prima sa politică de confidențialitate
nu bate cu cea din serviciul de arhivare.
În schimb, arată politica din decembrie 2001,
cea care spune că utilizatorii nu sunt anonimi.
Google pretinde că aceasta este prima politică de confidențialitate, dar nu e.
De ce Google nu include prima politică de confidențialitate
în propria arhivă, cea care susține că ați rămâne anonimi?
Dacă colectarea datelor pe care a cerut-o Actul Patriot
a devenit fundamentul unui nou model de afacere
și fundamentul internetului modern, așa cum îl știm.
Merită acest lucru să fie mușamalizat?
Chiar dacă nu tăiem cecuri pentru Google...
...iar acesta este un motiv pentru care ne place compania,
nu înseamnă că Google e chiar gratis,
sau că noi suntem liberi, într-un sens liberal, când îl folosim.
Ar putea fi altfel dacă Google ar fi un serviciu de 500 de dolari pe an
pentru că asta e suma...
asta e valoarea datelor pe care le furnizați.
Aceasta a fost o descoperire critică...
...faptul că publicitatea poate fi vizată, pe baza informațiilor
pe care oamenii le furnizau cumva despre ei.
Dintr-o dată, nu trebuia să te miri, se uită cineva la reclama mea?
Știai. Cineva a dat clic pe reclama mea. Înseamnă că i-au acordat atenție.
În 2012, Google era una din cele mai bine cotate companii din lume,
iar Mark Zuckerberg, fondatorul Facebook,
devenise unul dintre cei mai bogați oameni din America.
Meseria mea e să ajut investitorii să-și dea seama singuri ce valorează asta.
Mă uit la activele Facebook, adică 900 de milioane de oameni
și o tonă de date despre aceștia, și spun că, dacă folosesc 10% din aceste date,
vor deveni cea mai profitabilă companie din lume.
Când datele personale valorează atât de mult,
de ce s-ar opune Google sau alt serviciu de internet gratuit la păstrarea datelor
solicitate de Actul Patriot?
Anonimatul nu era profitabil.
Oamenii sunt dispuși să dezvăluie câteva informații
în schimbul
accesului la ceva ce e gratis sau distractiv, sau un taco gratis,
nu cred că se va schimba vreodată. Mereu vrei ceva gratis.
Și multă lume vrea să ofere informații pentru a primi asta.
Și multe companii s-au bazat pe asta.
1) Sunteți de acord cu următoarele:
a) Vă putem folosi datele personale b) Putem modifica termenele oricând
Hai să vă dau câteva ponturi foarte practice.
LICEUL WAKEFIELD 8 SEPTEMBRIE 2009
În primul rând, vreau ca toți cei de față să aibă grijă la
ceea ce postează pe Facebook.
ELI PARISER AUTOR - „THE FILTER BUBBLE”
această tehnologie este folosită de majoritatea oamenilor.
Când aceste companii înființează aceste sisteme, știu asta.
De ce este setarea de bază pentru cine publică vreo poză
când deschid un cont? De ce nu e doar pentru prietenii mei?
De ce e setarea de bază pentru toți?
Pentru că pentru mama e derutant să-și dea seama
cum să împartă doar cu prietenii ei.
Am proiectat platforma să fie o comunitate, nu?
Unii vor să partajeze doar cu prietenii lor,
dar mulți vor să împartă și cu comunitatea din jurul lor.
Eu vreau să împart cu toți cei care lucrează cu mine la Facebook.
Vreau să împart cu toți colegii din facultate,
cu toți din jurul meu și acești oameni nu sunt doar prietenii mei.
Nici chiar explicația lui Mark nu avea niciun sens.
El spune că vrea să împartă cu școala, cu satul bizar de lângă el.
Nu spune că vrea să împartă cu întreaga lume,
și totuși asta e setarea implicită.
Provocarea cu setările implicite
e că devii confortabil cu ele, oricare ar fi acestea.
Când setarea implicită e publică,
tu de fapt te poți adapta destul de frumos și o poți accepta.
Când setarea implicită e privată, te poți adapta la fel de confortabil.
Când setările implicite se schimbă, atunci apar problemele.
Și, de fapt, asta a făcut Facebook.
În 2009, Facebook a făcut schimbări la politica de confidențialitate
fără să spună nimănui.
Schimarea politicii în cazul a 350 de milioane de utilizatori este de fapt...
Nu e un lucru pe care l-ar face multe companii.
Am decis că astea ar fi acum standardele sociale
și pur și simplu am făcut-o.
E posibil să vă amintiți de pagina pentru fani cu peste un milion de oameni
care a încercat să anuleze noua politică.
Care e marea problemă, ați putea întreba?
Ei bine, în decursul nopții, Facebook-ul a transformat
ceea ce era odată informație privată în informație total publică.
CONTURI FACEBOOK DISPONIBILE PUBLIC
Aceste platfome încurajază menținerea a cât mai multor informații despre tine
și le fac cât mai vizibile posibil.
Aproape că intrebarea devine, care e păcatul cel mai puțin iertat...
să ai o aventură nebună de o noapte
sau să nu știi să folosești corespunzator Facebook-ul?
David tocmai a făcut pe el.
Te urăsc... și pe tine.
Am strănutat. Am cam făcut pișu'.
Am făcut pe mine azi la școală și mama a trebuit să-mi aducă haine de schimb.
În majoritatea relațiilor din viața ta,
e foarte bine dacă cealaltă persoană nu știe
chiar tot ce ai spus, scris sau gândit tu vreodată.
Relaxat, pregătit pentru cursul de conducere băut.
Doamne, chiar urăsc oamenii proști. Mai ales când e șeful tău.
Când decizi să împarți un album de fotografii,
intri pe Facebook și alegi să pui acolo pozele.
Îmi urăsc șeful.
Nu mai sunt căsătorit pentru că mi-am înșelat nevasta.
Poți opta pentru fiecare chestie. Optează.
Mi-a trimis mesaj spunandu-mi că a făcut sex cu soțul meu.
- Optează. - „Ea e curvă ordinară...”
Optează.
La naiba cu hemoroizii!
Sunt de acord ca Facebook-ul să se comporte ca o companie,
dar cred că noi trebuie să-l tratăm ca pe o companie
și nu să îl tratăm ca fiind o utilitate publică benignă.
Astea sunt setările implicite ale Facebook-ului în 2005, doar 12 categorii.
Pe măsură ce trece timpul, tot mai multe informații sunt împărțite implicit.
În 2009, Facebook a început în mod automat să împartă informații personale
cu intreg internetul. În 2010, totul era public implicit,
excepeție făcând date tale de contact și data nașterii.
Am putea, dacă ai face o căutare și pe Gmail, Youtube și așa mai departe
și ai face-o de la tine de acasa... Vă ofer cel mai rău caz.
Ai face-o de la tine de acasă și ai doar un calculator la tine acasă.
În teorie, le putem compara și le putem lua pe toate împreună.
Noi nu facem asta și nu e posibil ca noi să facem asta.
Dar în ianuarie 2012, Google a făcut schimbari în politica de confidențialitate
și au făcut tocmai asta. Google a combinat toate informațiile
pe care serviciile lor le colectaseră, despre o persoană
și le-a pus pe toate într-un singur profil.
Ceea ce Eric Schmidt a spus că ar fi cel mai rău scenariu,
Google a făcut de fapt.
1) Dacă ești de acord cu următoarele:
a) Posibil să-ți folosim datele personale b) Putem schimba aceste condiții oricând
c) Putem împărtăși informațiile tale cu terțe părți.
Sincer, cum puteți sta aici și spune acestei comisii
că asta nu e o problemă în creștere?
O mare parte din ceea ce încercam să spun e că nu cred că există dovezi
despre eșecul unei piețe sau prejudicii aduse consumatorilor
din cauza utilizarii legale sau legitime a informațiilor personale...
în comerț. Nu cred că există dovezi despre asta.
Sunt companii despre care nu ai auzit niciodată, cum ar fi Acxiom,
ce susțin că dețin 1500 de unități de informații despre cetățeanul american,
totul, începând de la dacă ești dreptaci sau stângaci,
ce fel de câine ai, care este perspectiva ta psihologică
și toate astea pot fi folosite pentru a informa
deciziile pe care le fac întreprinderile despre noi, de asemenea.
Sunt acele tipuri de companii la care un potențial angajator s-ar duce
pentru a încerca să verifice trecutul cuiva, înainte să-l angajeze.
Sunt capabile să facă legătura faptului că ai intrat pe site-ul A și apoi pe B,
și apoi eventual pe site-ul C
și crează acest istoric detaliat de site-uri pe care tu le-ai vizitat.
Ei nu iți pun numele în cookie.
Pun un anumit număr serial în cookie.
care poate fi legat de numele tău din baza lor de date.
Nu știu dacă ați văzut vreodată imaginea ecosistemului rețelei de anunțuri
care arată toți terții din ecosistemul rețelei de publicitate. E pur și simplu...
E un pic copleșitor.
Informațiile sunt valoroase pentru diferiți oameni din diferite motive.
MICHAEL SCHEARER EXPERT SECURITATEA CALCULATOARELOR
S-ar putea să-ți suspende contul premium
pentru că ei cred că puteți deveni alcoolic sau ceva de genul.
Compania le-ar putea folosi într-un mod în care ar putea să-ți facă rău.
De exemplu, în 2008, mii de oameni brusc au avut limita de credit redusă,
din aparent niciun motiv.
În timp ce era în vacanță, un om de afaceri de succes din Atlanta
și-a văzut limita scazând de la 10.800 $ la 3.800 $, ruinându-i vacanța.
Scrisoarea pe care a primit-o, spune așa:
„Alți clienți care și-au folosit cardurile
în locurile unde ați făcut recent cumpărături
au un istoric deficitar de plați prin American Express.”
Asta însemnă companii precum Walmart.
În Minneapolis, un tată a dat buzna într-un sediu Target
înfuriat că aceștia îi trimit fiicei sale adolescente, cupoane pentru gravide,
cupoane care îi erau chiar ei adresate.
Omul a crezut că cei de la Target încercau să-i încurajeze fiica să rămână gravidă.
După cum s-a dovedit, datorită obiceiurilor sale pentru cumpărături,
Target a știu înaintea propriului ei tată, că această adolescentă era gravidă.
Tatăl și-a cerut scuze ulterior.
Iar în Olanda,
informațiile erau folosite pentru a răni clienții într-un cu totul alt mod.
Acum, în timp ce conduci și folosești GPS-ul,
acesta trimite informații înapoi pentru a spune cât de repede mergi.
Este foarte util pentru a ne ajuta să evităm traficul,
dar asta a strârnit curiozitatea unei companii, numită TomTom,
despre cine ar mai fi interesat să știe viteza traficului.
Astfel că, în Olanda,
informațiile pe care oamenii le ofereau de bună voie pentru a ajunge mai repede acasă
erau vândute autorităților pentru a le da acelorași oameni amenzi de circulație,
2) Limitarea răspunderii
FBI e motivul pt. care nu avem un standard al legii confidențialității? Nu.
Aceasta se datorează în mare parte influenței pe care o au companiile
care au construit afaceri foarte profitabile
în jurul acestor activități de afaceri
și nu vor să facă nimic ca să distrugă asta.
Conform termenelor și condițiilor Facebook utilizatorul trebuie să aibă minim 13 ani.
În ciuda acestui fapt, potrivit unui recent raport al utilizatorilor
aproximativ șapte milioane și jumătate din utilizatori au sub 13 ani.
În primul rând, nu permitem oamenilor să aibă conturi, dacă au sub 13 ani.
Și reacția mea e că asta e absolut imposibil de apărat.
E de necrezut că tu ai spune asta.
Dle Senator, vreau să spun că sunt total de acord cu punctele dvs. de vedere.
Se spune că Facebook îți trimite o armata de avocați
astfel că legislația finală privind confidențialitatea apărută în 2011
a fost atenuată semnificativ,
într-un mod în care nu ar afecta modelul de afaceri al companiei Facebook.
Numele meu este Alan Davidson
REPREZENTANT GOOGLE
Mesajul meu de astăzi e simplu.
După cum am auzit, serviciile mobile creează beneficii sociale și economice.
Resping noțiunea că protecția confidențialității este dușmanul inovării.
În mod absolut nu ar trebui să fie și nu este.
A fost un an foarte scump pentru influență, pentru acest mari companii.
Google a cheltuit de cinci ori mai mult, decât în anul anterior,
iar Facebook a cheltuit de patru ori mai mult.
Legea senatului 242 va proteja utilizatorii rețelelor de socializare.
Îi va proteja pe acești utilizatori de furtul de identitate și contacte nedorite,
păstrându-le informațiile private, private,
bineînțeles, dacă nu cumva aceștia doresc să și le împărtășască.
Știu că mulți membri, inclusiv eu, nu doresc să afecteze negativ
o parte foarte importantă a industriei din statul California.
Persoanele implicate în această industrie
nu vor să vadă niciun fel de reglementare,
deci cred că de fapt asta e soluția.
Și unul dintre cele mai interesante lucruri pe are le-am aflat aici
e că mulți membri ai legislaturii nici măcar nu au conturi pe aceste site-uri,
pentru că sunt îngrijorați cu privire la intimitatea lor.
La momentul audierii proiectul de lege,
toți reprezentanții grupurilor de interese au fost prezenți pentru întreaga audiere.
Nu au venit în față să vorbească, deci a fost un proces interesant,
un fel de distrugere secretă a proiectului de lege,
fără ca publicul să aibă ocazia să vadă cine era în opoziție.
Deci oamenii pentru Google și Facebook erau în opoziție puternică,
în special, Facebook.
Ce avea Facebook de pierdut?
Știi, eu chiar nu le înțeleg logica,
și va trebui să-i întrebi pe ei despre asta, dar...
când analizez o problemă de genul ăsta...
Aș vrea să-i întreb pe ei despre asta. Ei nu vor să vorbească cu mine, deci...
Nu mă surprinde.
Nu cred că legile și regulamentul se aplică neapărat
când vine vorba de interacționarea cu...
o companie care vrea să-ți vândă ceva.
Da, ar trebui să fim îngrijorați.
Dar îngrijorați cu privire la ce?
Da, politicile de confidențialitate trebuiau să păcălească congresul,
dar era cumva acolo ceva mai grav cu care noi eram de acord?
3) Este posibil să vă împărtășim informațiile cu guvernul
Conștientizarea Totală a Informațiilor,
un program inițiat de guvern în ianuarie 2002.
Misiunuea sa: să colecteze toate transmisiile digitale imaginabile.
Și da, ăsta era simbolul lor real...
ochiul de pe piramidă care scanează Pământul cu o rază laser.
E de fapt ciudat de asemenătoare cu cea de pe interiorl hanoracului lui Zuckerberg.
- Făcând lumea mai deschisă și conectată. - Dumnezeule. E ca un cult secret.
Conștientizarea Totală a Informațiilor, a fost un program menit să lege indicile
de la activitățile bancare, la căutarea zborurilor de avion,
la activitățile online.
Dar Pentagonul cu siguranță militează pentru a crea cel mai mare ochi electronic
care să îi vadă pe toți sau un anumit american.
Cautați prieteni și tranzacții
care sunt asociate cu un potențial act terorist.
Ei cred că, având suficiente informații,
ar putea prezice, cine s-ar putea implica în crime vicioase.
Publicul a fost indignat. Congresul a fost indignat. Programul a fost oprit.
Lecția pe care a învățat-o guvernul după acest...
eșec al programului, a fost că dacă ai de gând să creezi
un program gigant pentru spionaj, nu-i da un nume înfiorător.
Nu există nimic care să-i impiedice să dezvolte aceleași capabilități,
în moduri mai inteligente, din punctul lor de vedere.
a) Trafic de date de pe internet și telefon
Pentru ascultarea unui telefon, e nevoie de ordin judecătoresc.
Nimic nu s-a schimbat, apropo.
Dar în realitate, multe s-au schimbat.
Cum ni s-a spus în 2002 că un reprezentant NSA
va veni la noi la birou.
Mark Klein a venit la noi
la Fundația Frontiera Electronică cu informații și documente...
...care arătau că AT&T aveau un program de ascultarea a telefoanelor.
NSA diferă mult de CIA.
În primul rând, e de trei ori mai mare, costă mult mai mult,
e mult mai secretă decât CIA,
și face lucruri foarte diferite.
Trage cu urechea, monitorizează rețelele majore de comunicare.
Au chiar o cameră secretă la sediile lor
unde fac o copie a traficului pe internet
pe care o trimit la NSA.
Într-un fel aspiră, adună...
Se spune că aspiră orbește tot ce intră pe acele rețele.
- Sunteți sigur de asta? - Sunt sigur de asta.
Deci președintele Bush și-a asumat asta.
Am autorizat Agenția Națională de Securitate
să intercepteze comunicațiile internaționale
ale celor ce au legături cu al-Qaeda și organizațiile teroriste afiliate.
La mai puțin de 24 de ore după încetarea mandatului lui Bush...
21 IANUARIE 2009
și a dezvălui noi afirmații
despre modul în care această națiune a fost spionată de propriul guvern.
NSA a avut acces la toate comunicațiile americanilor:
faxuri, apeluri telefonice și comunicațiile de pe calculatoare.
E vreo înregistrare pe undeva
a fiecărei conversații pe care am avut-o cu nepoțelul meu din nordul New York-ului?
- Așa funcționează? - Asta ar fi tot, da.
Asta ar fi tot.
Apoi, la Casa Albă, a venit un dram de speranță.
Bună ziua, dle senator Obama.
Apreciem că ne dați șansa de a pune întrebări.
Sunt un avocat ce reprezintă informatorii guvernamentali,
și am fost foarte dezamăgit când am aflat că sprijiniți
proiectul de lege care permite companiilor de telecomunicații să scape,
când au ajutat guvernul...
fără mandat, să ne asculte telefoanele.
Recunosc că unii oameni simt
că aceste companii de telecomunicații sunt încă implicate.
Încă trebuie să răspundă pentru asta. Înțeleg acest argument.
Dar problema este că, eu cred că programul de supraveghere
e încă necesar pentru siguranța noastră națională.
Erau imuni,
dar asta înseamnă că programele erau încă suspendate, nu?
- Programele sunt suspendate? - Da, cele de urmărire a telefoanelor.
N-am niciun motiv să cred
că programele de ascultare au fost suspendate, nu.
Dacă programele de ascultare ar fi fost suspendate,
atunci nu cred că guvernul și AT&T s-ar mai judeca
pentru legalitatea acestora.
Deci Barack Obama n-a schimbat nimic?
Nu. Barack Obama n-a închis acele programe
după învestire, chiar dacă a amenințat că face asta înainte de-a fi investit.
3) Putem partaja informațiile dvs. cu guvernul
a) Trafic pe internet și pe telefon b) Rețele sociale
Când am început, în dormitorul meu de la Harvard...
toată lumea mă întreba
de ce ar vrea să pună informații pe internet.
De ce să vreau un site web?
Oamenii s-au obișnuit nu numai cu partajarea mai multor informații,
și de diferite tipuri, ci mult mai deschis și cu mai multă lume.
Statutul social a evoluat în timp.
Poate ați văzut parodia The Onion despre Facebook,
prin care CIA anunță cea mai recentă invenție la îndemână, Facebook.
THE ONION ȘTIRI PAMFLET
Facebook a înlocuit aproape orice alt program CIA de colectare a informațiilor
începând cu 2004, când a fost înființat.
CHRISTOPHER SARTINKSY DIRECTOR ADJUNCT CIA
am fost uimiți că atâta lume face public locul unde stau,
opiniile religioase și politice, o listă în ordine alfabetică a prietenilor,
adrese personale de email, numere de telefon, sute de poze cu ei,
și chiar actualizări de stare despre ce fac în fiecare moment.
Pentru CIA e un vis devenit realitate.
FBI și NSA din lume apreciază faptul...
...că Google și Facebook au construit modele de afaceri
în jurul colectării datelor utilizatorilor, căci le ușurează munca.
Acel articol din Time a început cu această anecdotă...
Stau la biroul lor transparent în spațiul deschis de la Facebook.
Robert Mueller era singurul din cameră care purta cravată,
și era mai în vârstă, în costum și spune: „Eram prin clădire
și voiam să-l salut pe Mark Zuckerberg.”
Așa că îl salută pe Mark Zuckerberg.
Schimbă câteva vorbe și apoi pleacă,
și toată lumea spune, ce dracu' a fost asta?
Nimeni nu pune întrebarea, de ce Mueller a fost în clădire?
El este șeful FBI.
Rober Mueller, directorul FBI
Deci pe de o parte, Mark Zuckerberg a spus
că vrea să creeze o societate mai deschisă și Facebook-ul e un mod de a face asta.
De cealaltă parte, sunt o grămadă de lucruri despre modul
în care Facebook-ul folosește informațiile, despre care oamenii nu știu.
Dacă ar fi un mod prin care să știi
cât de multe informații, aceste companii stochează despre noi.
Ei bine, în cazul Facebook-ului, am învățat câteva lucruri foarte intersante,
datorită unui student din Austria, nu ca America, Europa are o lege
prin care o companie e obligată să spună utilizatorului ce date stochează despre el
dacă acel utilizator vrea să știe.
Și Facebook, spre deosebire de majoritatea companiilor mari de pe internet
și-a făcut sediu în Europa.
SEDIUL FACEBOOK DUBLIN, IRLANDA
Aparent, noi eram singurii trei oameni care presau destul de tare
și întrebau din nou și din nou,
și am trecut de asemenea peste autoritatea irlandeză pentru a obține în final
cel puțin o mare parte din setul nostru de informații.
Tot nu am primit totul.
Le am aici, doar ca să-mi fac o idee despre cât de multe sunt de fapt.
- Sunt ca... - Le pot ține eu?
să-mi fac o idee și să văd cât de multe sunt.
- Uau, sunt mai multe decât credeam. - Da.
Sunt 1222 de pagini.
Sunt membru Facebook de trei ani, dar l-am folosit mai intens
în ultimul an și jumătate.
Ce e interesant e că nu am postat prea mult, de fapt.
Sunt genul care postează o dată pe săptămână, cam așa.
Cu teancul ăsta de informații în fața mea,
e greu să-l parcurgi și să găsești anumite detalii specifice despre o persoană?
Nu, e super ușor pentru că...
tocmai am folosit funcția de căutare în fișierul PDF.
Deci scrii pur și simplu un cuvânt, să spunem „demonstrație” sau „sex”
sau o partid politic sau ceva,
și în câteva secunde, vei găsi informațiile corecte.
Deci în câteva minute, îți vei da seama ce au votat oamenii,
ce probleme psihologice au, la ce petreceri au fost.
Toate aceste informații sunt foarte ușor de găsit, de fapt.
Folosind acel serviciu pentru un timp atât de scurt,
tot ai un dosar de informații care e mai mare decât orice ar avea CIA, FBI
sau nu știu, Stasi, vreodată despre o persoană normală.
Dacă apeși butonul „elimină”, doar însemnă că profilul e marcat ca șters,
deci îl ascunzi, de fapt, de tine,
dar Facebook sau orice agenție guvernamentală care vrea să-l vadă
îl poate recupera și reactiva mai târziu.
Asta însemnă că e acolo pentru un timp nelimitat,
chiar dacă tu ai apăsat pe ștergere
și ei te-au întrebat de trei ori dacă chiar dorești să-l ștergi.
- Nu e șters de fapt? - Nu e de fapt șters. Încă e acolo.
4) Informația ta e „anonimă”
Deci, în final, am adoptat cam următoarea regulă:
Gândiți-vă că noi am anonimizat informația în 18 luni.
Ar putea fi anonimizată după 18 luni,
dar toate căutările pe care le-am făcut vreodată încă sunt acolo.
Informațiile fundamentale încă sunt aici să fie de-anonimizate la un moment dat.
Și de-anonimizarea cautărilor înregistrate s-a dovedit a fi surprinzator de ușoară.
Aceasta înseamnă să afli cui aparțin căutările private.
În 2006, AOL a oferit
câteva din aceste căutări anonimizate ale utilizatorilor săi, publicului larg
și a durat doar câteva ore
până când un reporter a aflat cine era utilizatorul 4417749.
Efectuând căutări precum „degete amorțite”, „bărbați singuri de 60 de ani”,
și „câine care urinează peste tot”,
reporterul a descoperit o femeie pe nume Thelma Arnold. Avea 62 de ani.
Dar apoi este utilizatorul 17556639 care a căutat
„cum să-ți omori soția” de multiple ori, alături de „poze cu decapitări”,
și apoi în mijloc, utilizatorul a căutat „friptură și brânză”.
Friptură și brânză?
Erau numeroși utilizatori online
care și-au dat repede cu părerea despre ce se întampla acolo. Era vorba de crimă.
Informațiile despre căutări arată că utilizatorii comit crime.
- Rainey, ușor! - Bună, prieten vechi.
Ia un loc și-ți voi arăta ceva.
Aici îți arăt o listă de înregistrări anonime de căutări.
Aceste înregistrări au fost emise de AOL.
Pe listă se găsesc lucruri pe care le-ai căutat înainte?
Sigur. Da, chiar am...
Clar am căutat poze cu accidente de mașină și am scris „decapitat”.
Clar am căutat poze cu oameni morți.
Da, am căutat „asasin de soție”.
De fapt, am căutat toți termenii de aici.
Vedeți, Jerome a scris pentru Cold Case,
o emisiune TV unde în fiecare săptămână polițiștii rezolvau o crimă misterioasă.
Mereu m-a speriat asta când căutam acești termeni.
Dacă este un sistem automat
care te marchează în funcție de ceea ce cauți,
n-or să caute și să zică: probabil lucrează la o emisiune TV,
și de-asta a căutat pe Google „cum să-mi ucid soția infidelă”.
Ce?
Voiam să confirm că nu te-am ucis și că trăiești.
Nu. Am voie să ies din cameră, iar copilul nostru este în siguranță.
- OK, bine. - Și are scutecul curat.
Slavă Domnului!
Putem sta liniștiți că nu ești un ucigaș.
- Nu sunt un ucigaș. - Ești scriitor.
Sunt scriitor.
Bine.
Mă bucur că am elucidat asta.
Ce s-ar întâmpla dacă ar exista acel sistem de marcare?
Într-o zi s-ar bate la ușa unui tată precum Jerome
datorită faptului că înregistrările căutărilor sale s-ar face publice.
5) Din motive legale
Consensul pare a fi
că păstrarea acestui tip de informații
ar trebui să fie mai mare de zero zile.
Iar motivul are de-a face cu acțiunile poliției, teroriștilor,
Actului Patriot, genul ăsta de lucruri.
Se pare că în acest mediu, mediul digital,
e o portiță la cel de-al cincilea amendament, conform căreia
dacă o terță parte colectează multe astfel de informații,
guvernul nu trebuie să treacă prin aceleași cercuri.
Se numește doctrina terței părți.
Doctrina terței părți înseamnă că atunci când tu, consumatorul,
îți partajezi informațiile cu banca, cu un furnizor de email,
cu un motor de căutare, cu orice fel de companie tehnologică,
renunți practic la ceea ce ar fi
protejarea acelor date prin cel de-al cincilea amendament.
Guvernul poate să obțină informații de la Google și Facebook,
mult mai ușor decât dacă ar face-o singur
și ne-ar asculta telefoanele.
Companiile mari precum Google și Facebook primesc mii de cereri anual
de la agențiile guvernamentale.
Facebook are 25 de angajați care nu fac decât să supravegheze,
iar aceste companii primesc în mod obișnuit cereri, procesează cererea.
Poate vă surprinde să aflați
că e normal ca guvernul să vă verifice emailul în secret.
Legea care permite guvernului să obțină comunicațiile electronice,
precum emailuri și chestii care sunt păstrate la distanță,
a fost dată în 1986 și poate avea efecte care permit guvernului
să susțină cel puțin că pot obține date de localizare fără mandat.
La un punct, guvernul putea susține că nu are nevoie de mandat
pentru a primi emailurile pe care le-ai deschis.
5) Din motive legale a) Solicitarea guvernului
În primăvara anului 2011,
Ministerul de Justiție, în special FBI,
a înaintat mai multe cereri companiilor de internet, ca parte a unei investigații
legate de persoane fizice asociate cu WikiLeaks.
Am emis 400.000 de documente clasificate...
Pentru cei dintre dvs. care nu știu cine e Julian Assagne,
el a pornit WikiLeaks.
Acum, înainte, WikiLeaks a emis documente secrete legate de războiul din Irak,
Guantanamo Bay și Afganistan.
Și asta este, evident, o urmare pozitivă
pentru aceia dintre noi care consideră că aceste informații...
ar trebui să fie mai accesibile, aproape indiferent în cel fel,
și, evident, e o tendință de amenințare pentru acele instituții, gen corporațiile,
care, de multe ori, depind de condifențialitate.
Condamnd acțiunea întreprinsă de WikiLeaks.
Pune în pericol securitatea noastră națională.
Twitter a primit o cerere prin care se solicitau date despre anumiți utilizatori
Toți sunt utilizatori
care au avut legătură cu site-ul denunțator, WikiLeaks.
Oricum, nu era doar o cerere.
Era o cerere de la guvern, și a venit cu un ordin judecătoresc.
Solicita ca Twitter să nu vorbească niciodată public
despre faptul că au primit această solicitare.
Denunțând mișcarea,
Assange crede că și altor companii americane de internet,
precum Facebook și Google, li s-a cerut să nu dezvăluie informații.
Companii precum Amazon, Yahoo, Dropbox...
chiar și Facebook, vor putea da datele guvernului
fără să informeze utilizatorii în prealabil.
Chiar dacă consideri că e greșit ce fac oamenii,
de-aia e cel de-al cincilea amendament, să protejeze oamenii necunoscuți
care se implică într-un discurs nepopular.
Dar Twitter a ripostat.
Au dezvăluit informația utilizatorilor și i-au anunțat din timp,
și au reușit să răstoarne ordinul judecătoresc.
Între timp, Amazon, PayPal, Mastercard și Visa,
toți au cedat presiunii în ceea ce privește utilizatorii lor.
Știți, o cultură a loialității,
nu față de voi, ci de o cauză mai mare, e important să aibă succes,
mi se pare mie, și nu e neloial, în acest caz, față de țară.
În timp ce președintele Bush poate crede că nu e loial, datorită faptului că Twitter,
a ținut partea activiștilor privind confidențialitatea, precum Julian Assagne,
vă putem arăta acum asta...
Astăzi am emis peste 287 de dosare...
care arată realitatea industriei internaționale de supraveghere în masă.
O industrie...
care acum vinde echipamente dictatorilor și democrațiilor deopotrivă,
pentru a intercepta...
toată populația.
11 Septembrie a dat prilejul...
țărilor europene...
Statelor Unite, Australiei, Canadei, Africii de Sud și altora,
de a înființa sisteme de spionaj care ne afectează pe toți.
5) Din motive legale a) La cererea Guvernului
b) Nu vă garantăm că informațiile nu vor fi divulgate sau accesate.
Dosarele spion arată industria masivă care vinde guvernului SUA
și guvernelor din întreaga lume.
În locul Legii privind Conștientizarea totală a informațiilor,
cu acest mare simbol cu ochiul de pe piramidă care se uită la toți
și scanează lumea cu fasciculele sale sinistre de laser,
au, în schimb, câteva companii care există și oferă din aceste capacități.
BARRETT BROWN, PURTĂTOR DE CUVÂNT NEOFICIAL AL GRUPULUI ANONYMOUS
Sunt oferite sub diferite contracte care se duc la aceiași oameni și agenții.
CATALOGUL DE SUPRAVEGHERE
și practic, ceea ce încearcă să facă guvernele cu asta,
e să obțină cât mai multe informații cu putință din comunicațiile noastre,
ca să le poată analiza și detecta anumite șabloane.
Și în articolul dvs. e interesant
că vorbiți despre natura secretă a afacerii,
că vând prin expoziții care nu sunt deschise pentru media.
Dar chiar am fost la una dintre aceste convenții.
A fost destul de ușor. Am sunat și am cerut un permis.
Am vorbit cu reprezentantul uneia dintre aceste companii,
o companie numită Cellebrite. Făceau parte din dosarele spion.
Vând instrumente pentru extragerea datelor din telefoane
tuturor sectoarelor guvernamentale principale din SUA.
Numele meu este Christopher Shin.
Sunt vice-președintele departamentului de inginerie al Cellebrite, SUA.
Azi vă voi prezenta în dreapta mea, sistemul Cellebrite UFED.
E un dispozitiv care extrage...
nenumărate informații din dispozitivele mobile,
precum mesaje text, poze, filme, înregistrări audio, arhivă apeluri etc.
E folosit de agenții din SUA și din lume.
Da, iPhone chiar stochează multe informații,
sau mai multe decât un telefon normal.
Chiar e un magazin digital al vieții tale, al afacerii,
și de aceea domeniul e chiar...
A crescut exponențial în ultimii ani.
Deci cu cât dispozitivele devin mai complexe, pot stoca mai multe informații.
Acesta este cel mai personal dispozitiv de astăzi, chiar mai mult decât un laptop.
Ne considerăm un producător de instrumente.
La fel cum, Glock și Beretta produc arme de foc,
noi producem un instrument care face o sarcină anume
și promovăm acest instrument doar în acest sens...
La fel cum nu poți cumpăra un pistol fără acreditari,
nici noi nu-l vindem la toată lumea.
Dar l-ați putea vinde sau există legi împotriva acestui lucru?
Nu există legi care să nu permită comercializarea lui
către cineva care nu se ocupă cu aplicarea legii, guvernului sau ceva de genul.
Dacă vrea cineva să-mi descarce telefonul,
s-ar putea să se distreze copios asupra conținutului din el,
dar nu cred că voi ajunge în inchisoare.
Deci cred că depinde din ce punct de vedere privești.
Adică există probleme de confidențialitate dar sunt de părere că...
Cred că partea liberală a vieții mele private este expusă.
Alți oameni, asta e complet diferit. E doar o părere personală.
Telefonul meu în sine, adică...
De fapt îmi retrag cuvintele.
Am foarte multe informații legate de munca mea, pe Blackberry-ul meu,
deci dacă informațiile sunt dezvăluite, probabil aș fi destul de îngrijorat.
Furnizorii de supravegheri vizează două tipuri de clienți.
Vizează guvernele direct și apoi mai vizează și...
Furnizori de servicii de internet și telecomunicații
care sunt însărcinați cu responsabilitatea de a-și spiona proprii clienți.
De exemplu, exista un mic program software
care era instalat în fiecare telefon din America.
Acest program era numit Carrier IQ.
Și mulțumită unui clip video
pe care un administrator de sistem l-a postat pe Youtube,
acum lumea știe că acest program ne monitoriza tot ce tastam.
553 și așa mai departe.
Potrivit șefului de marketing al Carrier IQ
știau că aceste date sunt sensibile și le-au numit cufărul de comori.
A devenit o problemă serioasă
astfel că Al Franken a decis să ducă această problema Congresului.
Dle Director, milioane de americani dețin smartphone-uri
cu programe preinstalate create de o companie numită Carrier IQ.
Cercetări recente ne arată că stochează o gamă largă de informații sensibile.
Permiteți-mi să încep prin a spune că nu am căutat sau obținut vreo informație
ROBERT MULLER SEFUL FBI
Nu direct de la Carrier, dar de la funizorii de telecomunicații?
Nu, nu cred.
Dacă vă referiți la folosirea unui program al companiei Carrier IQ în...
de altă... de un furnizor, dacă am căutat asta?
Nu știu dacă prin informațiile pe care le cerem de la furnizorii de telecomunicații,
sau ce aveți dvs. și nu vorbesc despre...
Carrier IQ. Vorbesc despre furnizorii serviciilor
de la care obținem informații care,
într-un anume fel, să implice și compania Carrier IQ.
De ce ar avea nevoie FBI-ul ca Carrier IQ să le trimită toate aceste informații?
Până la urmă, ar putea folosi oricare din aceste servicii
care nu erau incluse în fișierele spion.
Spre exemplu, acest produs, Scan & Target
care pretinde că poate căuta în SMS-uri, Messenger, Twitter, emailuri,
Facebook, bloguri și forumuri, analizând mari cantități de informații în timp real.
Or FinFisher, care demonstrează cum poliția se poate infiltra în orice sistem
printr-o varietate de clipuri video ce erau disponibile pe site-ul lor.
În demo-ul lor chiar arătau cum agentul sparge conturile de Google și Facebook.
Cine deține un astfel de echipament?
Echipamente de interceptare sunt vândute de diferiți furnizori în întreaga lume,
deci sunt disponibile pentru oricine și le dorește și e dispus să plătească.
FinFisher s-a vândut în Egipt pentru a-i monitoriza pe cei care se opun liderului.
Acestea sunt documentele. Includ chiar și formarea a doi sau patru oameni
pentru un preț foarte mic, aproximativ 11.000$.
Sau proiectul echipei de hacking, care se laudă că poate urmări
sute de mii de telefoane mobile, totul într-un singur sistem.
Sau programe precum Kapow care analizează toate rețelele sociale, cu funcții precum
abilitatea de a căuta cuvinte cheie sau fraze.
Totul se întâmplă pe Facebook,
și îți arată frecvența conversațiilor
dintre o persoană și alta, și chestii de genul ăsta.
Asta permite multă profilare.
Creează baze de date masive pentru cei din slujba legii să exploateze deseori greșit.
Cu sute de companii ce oferă aceste servicii,
de ce ar avea nevoie FBI să folosească Carrier IQ?
Tot ce vine de la un telefon mobil sau un calculator...
tot ce călătorește prin internet, în afara țării
sau intern în țară, poate fi monitorizat folosind un astfel de echipament.
Dacă vă uitați la știri acum, despre ceea ce ei numesc „date mari”,
datele mari sunt de fapt întrebarea despre cum guvernul și corporațiile
lucrează cu aceste date pentru a căuta anomalii
și să prezică când tu vei face ceva
astfel încât să te împiedice s-o faci.
Și guvernul nici măcar nu este atât de secretos cu privire la asta.
Dacă le vizitezi site-ul, este un formular acolo,
căutăm dezvoltatori pentru a crea instrumente mai bune
pentru supravegherea în masă a activității online.
Exemplele de supraveghere includ, dar nu se limitează la,
Fox News, CNN, MSNBC, Twitter, Facebook, etc.
Ceea ce ne aduce la acel cuvânt găsit în multe acorduri ale utilizatorilor.
E cuvântul care ne-a trimis pe această cale de la început - împiedicare.
Asta vă poate face să vă gândiți ce potențiale amenințări
ar putea împiedica toată această supraveghere la care am consimțit.
6) Putem folosi datele dvs. în prevenirea
Practic, pe 3 ianuarie, cu 20 de zile înainte de-a pleca în concediu scriu:
„Sunteți liberi în weekend pentru bârfe/ pregătiri înainte de-a distruge America?”
Am încheiat postarea cu un sărut, ca să fie amenințător.
LEIGH BRYAN UTILIZATOR TWITTER - MAREA BRITANIE
20 de zile mai târziu, mă urc în avion, plec spre LAX.
Aveam un hotel pe Hollywood Boulevard.
Voiam să ne plimbăm o săptămână, să ne uităm prin jur, să fim turiști.
Cobor din avion, am fost la control, am dat pașaportul,
și-mi spun: „Puteți veni pe aici?”
Pentru că am pașaport irlandez, m-am gândit că poate irlandezii
sunt stereotipul unui bombardier IRA.
Mi-au căutat prin valiză și-am zis: „Ce faceți?”
Când m-au tras în sala de detenție,
am fost interogat cinci ore dacă am cont de Twitter.
Am zis: „Vorbiți serios? Mă rețineți din cauza unei postări?”
Mi-au zis: „Ce înseamnă să distrugi America?”
Am zis: „Să petrec. Înseamnă să te destrăbălezi, să te îmbeți.”
Orice idiot care citea postarea putea să-și dea seama ce înseamnă.
Se încheie cu un sărut.
Sunt sigur că Hitler nu-și încheie memoriile cu un sărut sau altceva.
Și apoi ne-au mutat într-o sală de detenție,
dar la miezul nopții, s-a schimbat tura
și nu știau de ce suntem acolo, așa că ne-au încătușat,
ne-au băgat într-o dubă de poliție
și ne-au dus la un centru de detenție din oraș.
Oamenii nevinovați n-ar trebuit tratați ca niște gunoaie.
Și trăgeau de noi, ne împingeau în pereți.
Pare a fi o vacanță oribilă.
- Guvernul te despăgubește? - Nu.
Nu vor să comenteze ce s-a întâmplat.
Dacă scriam că vreau să vopsesc orașul roșu,
m-ar fi închis pentru graffiti, nu?
Când mă duc în alte țări,
asta o să arate că am fost dat afară din America,
așa că pot fi târât din orice aeroport
și interogat despre ce s-a întâmplat,
apoi trebuie să explic că a fost o postare.
Sunt italian, irlandez, francez, portughez, american nativ, negru.
Sunt chiar un avatar unu-optsprezece.
El e Joe Lipari. Joe Lipari avusese o zi grea la magazinul Apple.
Fusese obligat să aștepte la coadă ore întregi înainte de-a pleca.
Așa c-am ajuns acasă de la magazinul Apple încă puțin nervos.
JOE LIPARI COMEDIANT
Am fumat iarbă, am pus Fight Club voind să mă destind. Am intrat pe Facebook.
Și nebunul ăsta îmbrăcat în Oxford poate să apară și să meargă arogant...
Din birou în birou cu o armă semi-automată cu gaz, ArmaLite AR-10,
și am zis același lucru, dar fără magazinul Apple.
Pompând rundă după rundă...
Și, știi, practic cuvânt cu cuvânt, fără...
să zic unde.
Stând pe Facebook, pregătindu-mă pentru cursul de yoga,
aud o bătaie puternică la ușă.
Îmi zic că poate a venit cineva să vedem împreună Fight Club.
Deschid și poc, NYPD, SWAT. Cu veste antiglonț,
cu armele scoase și ei...
au distrus toată casa. Au cotrobăit peste tot.
Când un polițist a găsit cutia cu medaliile mele militare,
zice: „Ai fost în armată?”
Și am început să vorbim despre armată. Vede că știu limbajul.
Și atunci m-a întrebat: „Știi ArmaLite AR-10?”
Și zic: „De-asta ați venit aici, băieți?
Sunteți aici pentru c-am făcut o glumă pe Facebook?” De parcă eu, știi...
M-a dat pe spate. E ultima lovitură sub centură, serios.
Pagina ta de Facebook îți aduce echipa SWAT în casă.
Mi-au zis să nu plec departe de New York
pentru c-o să trebuiască să mă prezint la tribunal timp de un an.
Susțin că unul dintre prietenii mei de pe Facebook a sunat la 911.
Ceea ce cred că e alt lucru fals, așa c-am cerut înregistrarea de la 911...
pe care o țin la dosar. Trebuie. Și e dreptul meu, e treaba mea.
Trebuie să-mi dea poza de identificare dacă o vreau.
Și s-au sucit și mi-au zis: „Se pare că n-a sunat nimeni la 911.
a venit cineva la secția de poliție,
și pentru asta nu păstrăm consemnări.”
„De unde ați luat adresa mea?” Locuiam acolo de zece zile, știi?
Încă nu-mi actualizasem adresa de corespondență.
Corespondența bancară venea la vechiul apartament.
Nu era nimic care să indice că stau acolo, cu excepția unui acord verbal.
La trei minute după ce-am terminat masa,
mi s-a zis să mă duc la birou și apoi am stat acolo în...
...biroul directorului adjunct, și eram...
nu mi s-a zis ce se întâmplă decât după vreo zece minute.
Mi-a sunat telefonul și era numărul de la școala lui,
răspund și paznicul de la școală mă informează,
știi, pentru mine, ca să știu, mă previne,
serviciile secrete sunt aici împreună cu poliția,
și îl dețin pe Vito și vorbesc cu el.
A intrat un bărbat, în costum și cu ochelari...
și a spus că făcea parte din...
serviciile secrete și mi-a spus că era din cauza a ceva ce postasem,
și că indica o amenințare asupra președintelui.
Da, un băiat de clasa a șaptea a fost vizitat de către FBI
din cauza unui avertisment care a apărut în sistemul lor de spionaj.
Spuneam că Osama e mort
și că Obama trebuie să aibă grijă pentru că încă mai pot exista sinucigași cu bombă.
Nu a fost luată în considerare vârsta lui
sau că acel comentariu despre Obama, să aibă grijă, era unul de îngrijorare.
Mașinăria pur și simplu a determinat că, în baza a o serie de cuvinte,
Vito era o potențială amenințare.
6) Putem folosi datele dvs. în prevenirea a) Protestelor
Pre-crimele... credința că această posibilă încălcare a păcii.
Credința lor că tu ai putea să comiți o crimă, este o...
Există arestări pentru pre-crime, în filmul Minority Report.
Dle Marks, prin ordinul diviziei pre-criminale a statului Columbia,
Te arestez pentru viitoarea crimă a lui Sarah Marks
și Donald Dubin care urma să aibă loc astăzi, 22 aprilie, la 08:04.
Nu! Nu am făcut nimic.
Arestarea a avut loc în ziua nunții regale,
când am participat într-un flash mob zombi la un picnic în cinstea nunții.
Și eu împreună cu alți patru am fost arestați preventiv
pentru o eventuală încălcare a păcii.
Chiar dacă te îmbraci ca un zombie,
mi se pare că această crimă nu este comisă până când nu mănânci un creier.
Ca să fiu sinceră, am avut un tort în formă de creier.
Deci ar fi asta.
Cum au știut că vei fi îmbrăcată în zombi în această zi?
- Ar fi putut fi emailuri sau altceva. - Ar fi putut. E greu de știut.
- Cred că asta e... - Asta e înspăimântător.
Indicația că monitorizează rețele de socializare private
a intervenit în modul în care ei reacționau și întrebau anumite lucruri.
Întrebau despre viermi și echipamente de alpinism,
despre care probabil auziseră din discuțiile de pe internet,
niciuna nu era adevărată. Nimeni nu avea viermi sau echipament de cățărat.
Și nu ceva ce a fost, în sine, un pericol în cadrul nunții.
Nu eram nicidecum pe aproape de nunta regală,
și nu aveam niciun plan să de ducem în apropiere.
Orice lucru care nu făcea parte din festivitatea oficială, ostentativă,
veselă, scumpă a acestei nunți dintre doi străini
a fost împiedicat să se întâmple.
Și asta este într-adevăr deranjant.
Poți vedea că măsurile de supraveghere sunt folosite pentru a încheia protestele
înainte de a se întâmpla.
Asta era, bineînțeles, nunta regală.
CHRIS KNIGHT PROTESTATOR NUNTA REGALĂ
Am fi ajutat cu toții să plătim pentru nunta regală.
Nu a fost o nuntă privată.
Arestați un profesor de antropologie
care conduce un grup de teatru de stradă.
- Aveți grijă la chei. - Ei bine, vreau cheile înapoi.
Nu, am luat noi cheile.
Nu ne venea să credem că se întâmplă.
Evident eram o trupă de teatru de stradă.
Unii dintre noi chiar aveam costumele pe noi.
Și am fost închiși în sectia de poliție Lewisham pentru 25 de ore.
De îndată ce întreaga nuntă s-a terminat în siguranță, ne-au eliberat.
Pentru prima dată, de când mă știu în țara asta,
o parte dintre noi, cam 50 dintre noi, am fost arestați
și încarcerați pentru că ne gândim la protest,
pentru că ne gândim la, în cazul acesta, teatru de stradă.
O mare parte din viață e bazată pe încredere.
Dacă porți o discuție cu apropiații tăi despre o decizie strategică cheie
care e vitală pentru compania ta și citești despre ea în ziar
înainte ca decizia să fie implementată, ești preintâmpinat în a acționa
pentru că cineva din compania ta a vorbit, nu îți va plăcea,
și va durea.
Activiștii nu trebuiau să comită nicio crimă. Trebuiau doar să trimită sms,
email sau să se sune între ei cu privire la posibilul protest.
Dar cred că răspunsul nu este să răpești capacitatea
de a te uita la acțiunile publice ale cetățenilor și de-a le ține evidența.
Soluția e să ne asigurăm că alegem guverne mai bune.
Deci unul dintre lucrurile pe care le aud adesea este:
cui îi pasă că ei strâng toate aceste informații despre mine?
Nu am nimic de ascuns, deci de ce contează?
Ei bine, știu acest argument și nu este foarte nou.
Este de modă veche, să spunem...
că respectăm regulile, și ce se întâmplă?
Între o viață simplă pe care vreau să o am
și speranța că guvernele îmi vor proteja intimatea
sau presupunerea că nimeni nu îmi va proteja această intimitate,
și să am o viață mai puțin simplă, aș merge cu a doua variantă.
Pur și simplu șansele de succes mi se par prea sus pentru mine.
Îi felicit pe oamenii care spun ca nu au nimic de ascuns.
Eu nu îi cred.
Și de asemenea cred că ei ascund ceva de cineva. Cu toții o facem.
Nu ai nimic de ascuns până când ai.
Și nu vei ști neapărat ce ai de ascuns sau nu.
6) Putem folosi datele dvs. în prevenirea
a) Protestelor b) Comunicare privată
Probabil vă amintiți cazul lui Milly,
o adolescentă din Marea Britanie care a dispărut în 2002.
Poliția din Surrey spune că sunt din ce în ce mai îngrijorați
despre siguranța unei fetițe de 13 ani
care nu mai fusese văzută din dupa-amiaza zilei de joi.
Înainte ca poliția să-i găsească corpul,
părinții ei încă sperau că ea ar mai putea fi încă în viață.
Aș spune că dacă cineva a răpit-o pe Milly și o ține undeva,
atunci vă rugăm, vă rugăm să ne dați fetița înapoi.
E posibil să vă întrebați de ce. Ei bine, conform înregistrărilor telefonice,
Milly și-a verificat și și-a șters mesageria vocală.
Stăteam jos la recepție și am sunat-o pe telefon
și a intrat mesageria ei vocală, deci am auzit vocea ei.
Și era ca și cum...
„Și-a ascultat mesajele vocale, Bob. E în viață.”
Eram pur și simplu...
După cum s-a dovedit, membri corporației lui Rupert Murdoch
au intrat în telefonul lui Milly,
încercând să fie primii care descoperă detalii despre această știre națională.
VIOLAREA MESAGERIEI VOCALE
și să simtă, mai presus de toate, cât de josnice și dezgustătoare
au fost metodele acestui anumit ziar.
Aceasta a fost crima unei fete, iar gândul...
că un cerc foarte restrâns de politicieni s-au alăturat
și cu mogulul media, Rupert Murdoch.
Unde timp de 30 de ani s-au tot perindat prim-miniștri britanici,
un personaj constant al lumii lor a fost Rupert Murdoch.
Mogulul media miliardar...
Ani de zile, celebrități și persoane precum Milly
aveau mesajele vocale, despre care credeau că sunt ascunse și private
accesate de corporația lui Rupert Murdoch
cu prețul unor oameni, precum părinții lui Milly,
și a durat aproape un deceniu pentru a expune utilizarea abuzivă a acestor date.
6) Putem folosi datele dvs. în prevenirea a) Protest
b) Comunicare privată c) Jurnalism
Transparența, care ne unește și ne oferă tuturor atât de multi prieteni
pe care nu îi știam înainte, dar toți acești prieteni sunt conectați...
oferă statului
o capacitate de neegalat în istorie de a ști
ce se întâmplă cu cetățenii săi, pentru a afla cine sunt disidenții.
Guvernul face informarea o infracțiune.
THOMAS DRAKE INFORMATOR - NSA
Fac disidența o infracțiune...
în special când stânjenește conducerea
și trage Guvernul la răspundere.
Sursele o să fie descoperite și dacă informatorii nu pot în siguranță,
și nu pot oferi informații jurnaliștilor în mod anonim, noi ca societate
nu vom știi când drepturile noastre sunt violate pe ascuns.
Administrația Obama a inaintat mai multe acuzații de delict
împotriva informatorilor guvernului
decât toți ceilalți președinți la un loc
cu ajutorul supravegherii jurnaliștilor.
Președintele și-a apărat administrația
în singurul mod în care știa cum.
SECRETELE CASEI ALBE PENTRU TOATĂ LUMEA
7) S-ar putea să trebuiască să vă păstrăm datele
Dacă privești din perspectiva tehnică, tehnologiile pentru menținerea intimității
sunt înaintea tehnologiilor folosite pentru spargerea acestora.
De exemplu, criptarea, care vă poate menține intimitatea,
este înaintea decriptării.
Dar dacă ar exista o metodă pentru a stoca informația până când poate fi decriptată?
Serviciilor americane de informații li se va permite în curând să păstreze datele
despre cetățenii americani, o perioadă mai lungă decât era înainte,
chiar dacă acei cetățeni nu au niciun fel de legatură cu terorismul.
După noi reguli, guvernul poate salva datele pe care le strânge pentru 5 ani.
Mai mult decât limita curentă de doar șase luni.
Dle General Alexander
CERCETAREA DIRECTORULUI GENERAL NSA
dacă Dick Cheney ar fi ales președinte,
și ar vrea țină sub arest toți americanii
care au trimis un email prin care glumeau despre accidentele sale la vânătoare...
Ce aș vrea să știu, NSA-ul are capacitatea tehnologică
să-i identifice pe acești critici ai lui Cheney
în baza conținutului emailurilor acestora?
În SUA, ar trebui să trecem printr-un proces FBI, un mandat,
pentru a obține asta și a-l da cuiva, pentru a-l lua...
- Avem capacitatea de a face asta? - Nu în SUA.
Apar noi întrebări despre centrul de spionaj al NSA
care e în construcție, în deșertul Utah.
Odată terminat, va fi de cinci ori mai mare decât Capitolul USA.
NSA nu are voie să spioneze americanii,
dar acum un informator cunoscut spune că agenția oricum face asta.
care colectează cantități imense de informații în fiecare zi cu sateliții
și ascultă telefoanele mobile
și legaturile de date din calculator, emailuri și așa mai departe.
Și apoi, trebuie să le stocheze undeva și de asta au construit Bluffdale.
Va costa 2 miliarde de dolari. E construit în zona aceasta
într-o bază militară, în afara orașului Salt Lake, în Bluffdale.
După cum am spus, au trebuit să extindă granițele orașului
că să încapă în el.
Și tot scopul acestui lucru,
este elementul central al acestui complex masiv de interceptare,
aceasta rețea care a fost creată după 11 septembrie.
Realitatea despre tehnologia informației este că progresează exponențial.
Doar tehnologia informației.
Creșterea exponențială începe foarte lent, pare că nu se întâmplă nimic,
dublezi numere mici și dintr-o dată crește,
și am văzut asta paradigmă după paradigmă,
precum rețelele de socializare din timpurile recente.
În 1984, puțin peste 1GB de date costau 85.000 $.
În 2012, costă aproximativ 5 cenți.
Într-un oraș, sunt aproximativ 500.000 de camere.
În 2012, costul de a întregistra permanent la rezoluție mare, era 300 milioane $.
Până în 2020, costul estimat va fi sub trei milioane.
Marea Britanie, fiind una dintre culturile care a introdus camerele video
cel mai omniprezent și cel mai rapid.
EDITOR ȘEF - WIRED
Până acum, populația pare de acord cu ele. Dacă n-ar fi fost, știau pe cine să sune.
Sunt 2.000 de camere și cât de curând vor fi 3.000,
toate vor fi legate la acest centru de control, dintr-o locație secretă.
Și eu pot accesa în timp real
toate locațiile unde camera a prins pe cineva care poartă cămasă roșie.
Aceasta este forma și mărimea
unui potențial pachet suspicios nesupravegheat.
Multe departamente de poliție folosesc noi dispozitive controversate
capabile să scaneze fețele oamenilor,
și apoi verifică această informație cu baza de date a criminalilor.
Când suntem în război, când îți protejezi societatea
împotriva oamenilor care vor să-ți omoare civilii...
trebuie să fii capabil să aperi ceea ce facem.
Trebuie să poți să aperi modul nostru de viață,
și ca urmare, trebuie să pui aceste puteri în mâinile cuiva.
Conform instituției Brookings, acest tip de monitorizare omniprezentă
va oferi ce va putea fi o mașină a timpului
permițând guvernelor autoritare să facă supraveghere retrospectivă.
De exemplu, dacă un demonstrant antiregim
anterior necunoscut serviciilor de securitate, este arestat,
va fi posibil să ne întoarcem în timp
pentru a-i examina telefonul, conversațiile, călătoriile cu mașina
și oamenii cu care s-a întâlnit în lunile sau chiar anii de dinaintea arestării.
Guvernul se folosește de termenele actuale ale serviciului
pentru a justifica nivelul de supraveghere în care trăim acum.
Dacă mesajele sunt gratis de folosit, și mai important, sunt criptate,
deci poliția nu poate intra acolo ca să cripteze cele întâmplate,
astfel că sunt solicitate apeluri pentru a închide întreaga rețea.
Este ușor să justifici utilizarea acestor tehnologii pentru a opri o revoltă,
dar ar trebui să ne îngrijoreze că guvernul poate să ne citească emailurile,
mesajele, apelurile, istoricul căutărilor,
pentru a ne urmări mișcările și a ne limita libertatea de exprimare.
Ce crimă a comis, de fapt, băiatul din clasa a șaptea?
Să ai zombi la o nuntă regală, e chiar așa rău?
Și cum rămâne cu părinții lui Milly?
Și ce se întâmplă când aceste tehnologii urmăresc protestatari pașnici,
precum toți oamenii care ocupă Wall Street sau cei cu Tea Party.
Ce se întâmplă dacă guvernului nu-i place când se amplasează corturi?
În ciuda acestor lucruri, începea să pară ceva de genul, și ce?
Și ce dacă guvernul poate colecta toate aceste informații?
Poate că e bine că pot menține pacea când izbucnește câte o revoltă.
Și mai mult, poate oricum era prea târziu.
8) Modificări ale prezentului acord
Crezi că întimitatea e moartă?
BARRETT BROWN, PURTĂTOR DE CUVÂNT NEOFICIAL AL GRUPULUI ANONYMOUS
Cu siguranță moare.
Fie că este sau nu...
Pentru ca intimitatea să...
Intimitatea va rămâne tot moartă, doar dacă nu există o schimbare fundamentală
în dinamica prin care a fost decisă asta...
singurul răspuns eficient este de a monitoriza și de a schimba comportamentul,
tendințele industriei de informații și a celor care aplica legea,
și chiar al companiilor.
Și asta e foarte puțin probabil.
Nu știu exact care anume suntem „noi”, dar sunt foarte critică cu noi.
SHERRY TURKLE PROFESOR STUDII SOCIALE
Cred că acesta este un domeniu în care ne-am permis singuri să fim bătuți.
Dorim ca această tehnologie să crească.
Și nu vrem nimic care să ne distrugă petrecerea.
Și ne-am trezit cu aceste griji despre intimitate...
după părerea mea, cu cel puțin patru ani prea târziu.
- Deci intimitatea e moartă? - Da, fără îndoială.
Fără îndoială. Da, e moartă.
E sigur să lucrezi sub premiza că nimic nu e intim.
Tot ceea ce a fost digitalizat nu mai este privat.
Și asta... e terifiant.
Deci atunci când asta va ajunge la mărimea unei celule de sânge,
și le pot trimite în creierul meu și în corpul meu prin vasele de sânge,
va deveni destul de omniprezent și va deveni cu adevărat o parte din noi.
Și oamenii spun, ei bine, ăsta cu adevărat va fi un prag
pentru a merge mai departe, dar nu cred asta. E o trecere lentă de la...
Știi, când eram elev
trebuie să iau bicicleta ca să merg la calculator,
ca să îl am în buzunar, ca să îl am în corp.
Este un loc bun pentru a-l pune. Nu-l voi pierde în felul ăsta.
Dar se spune că dacă pui o broască într-o oală cu apă și o încălzești treptat,
broasca va muri pentru că nu-și dă seama că fierbe
și cred că asta...
Ca orice altceva, cred că optăm pentru, câte un centimetru odată.
Și destul de curând, ești prea mult implicat.
Te uiți înapoi și cumva te întrebi cum ai ajuns unde ești.
Cred că asta e adevărat.
E complet scăpat de sub control.
Cerul e limita, știi. Știu totul despre noi acum.
Ia pe cineva care e responsabil pentru legi
și fă-i contului său de email ce-au pățit cetățenii americani.
Asta e personal. Asta va atrage atenția.
Toate aceste instituții puternice...
Nu sunt supuse acelorași invazii ale intimității ca noi restul.
Eric Schmidt, CEO-ul Google, a spus cândva...
Dacă ai ceva despre care nu vrei să afle toată lumea,
poate nu ar trebui să-l faci de la bun început.
Apoi a devenit foarte supărat
când CNET, care e deținut de CBS, a publicat o poza cu casa lui.
CASA LUI ERIC SCHMIDT CEO - GOOGLE
Când întrebi Google despre „nu înregistra” pretind că: „Trebuie să înțelegem
cum să definim asta înainte să o putem implementa în tehnologia noastră.”
Nu înregistra e foarte simplu. Însemnă că nu vrem să fim înregistrați.
Singurul motiv pentru care Google nu întelege asta
e pentru că, Google, nu vrea să o implementeze.
O DISCUȚIE PE CHAT CU MARK ZUCKERBERG
Zuck: Dacă ai nevoie de informații despre cineva de la Harvard, spune-mi.
Zuck: Am peste 4.000 de emailuri, poze, adrese
Zuck: Oamenii pur și simplu le-au trimis. Nu știu de ce.
Zuck: Fraierii au „încredere în mine”.
Doar dacă nu vine cineva și face
să nu mai fie practică pentru ei o asemenea activitate.
Dacă se pune presiune pe președinții companiilor,
o să se implice în asta.
9) Rezilierea
ADRESA DE ACASA A LUI MARK ZUCKERBERG
La naiba.
Trecem pe lângă campusul Facebook acum.
Chiar nu am nicio idee la ce să mă aștept.
CULLEN HOBACK, REGIZORUL „TERMS AND CONDITIONS MAY APPLY”
Nu am luat micul dejun.
Zuckerberg.
CASA LUI MARK ZUCKERBERG
Știe că mi-am dat check-in aici, deci e bine.
Știe că sunt chiar lângă casa lui.
Deci, avem... Uite exact replica lui Mark.
„Să ai două identități este un exemplu de lipsă de integritate.”
Lipsă de integritate.
Tocmai au bătut la ușa lui, deci e destul de probabil
să îl vedem pe Mark Zuckerberg astăzi.
Da, s-ar putea să nu te înșeli. S-ar putea chiar să aibă...
să aibă la propriu un tunel.
Cu siguranță e ceva mișcare în curte.
Îl vezi pe Dawn?
- Hai să mergem. - Să pornim.
CAMERĂ OCHELARI SPION
Dle Zuckerberg?
Lucrez la un documentar. Facem un vlog aici.
Mă întrebam dacă vă putem pune câteva întrebări.
Nu.
- Îmi pare rău. - Serios?
Vă pot întreba dacă încă mai credeți că intimitatea a murit?
Ce credeți despre intimitate?
- Filmați? - Da.
Puteți, vă rog, să nu o faceți?
- Ne putem opri, da. - Foarte bine.
Mark Zuckerberg m-a rugat să nu-l filmez,
așa că am oprit camera principală.
Dar din moment ce pe Mark nu-l deranjază să stocheze datele noastre
după ce noi credem că au fost șterse...
asta a părut ceva corect.
- Puteți, vă rog, să nu o faceți? - Ne putem opri, da.
Bine. Pot veni la recepție la voi și să cer stabilirea unui interviu?
Da. Avem un departament unde poți vorbi cu oamenii despre asta.
Am încercat de câteva ori și nu am primit niciun răspuns înapoi.
E o mare diferență aici.
Mark se relaxează după ce crede că am oprit camera,
și vedeți asta? Asta chiar aici?
E un zâmbet.
Mark Zuckerber mi-a zâmbit.
Și știți de ce?
Pentru că a crezut că am oprit filmarea și era ușurat.
Imaginați-vă ce ușurare ar fi fost dacă toate aceste companii
și guvernul s-ar fi oprit din înregistrat tot ce facem noi.
Dacă le-am putea face o simplă solicitare,
ceva ce Mark Zuckerberg știe să ceară...
„Poți te rog să nu?”
Puteți sa nu ne înregistrați, monitorizați și să nu ne împărtășiți datele
decât dacă o cerem noi?
Avem nevoie de termene și condiții care sunt rezonabile,
și avem nevoie de politici de confidețialitate
care promovează cele mai simple principii ale democrației noastre,
în loc să ni le luați.
Sau, după cum a spus un tânăr senator, înainte să devină președinte...
Trebuie să găsim o modalitate prin care să ne asigurăm că putem opri teroriștii,
în timp ce protejăm intimitatea și libertatea americanilor nevinovați.
Trebuie să găsim o cale prin care să dăm președintelui puterea necesară
pentru a ne proteja, în timp ce ne asigurăm că nu va abuza de ea.
Și acel principiu simplu, că e cineva care îl supraveghează pe supraveghetor,
fie că e vorba de o problemă de...
libertate a presei sau o problema de ascultări de telefoane fără mandat,
principiul simplu e unul la care nu putem renunța și la care nu trebuie să renunțăm.
Ei bine, dle Președinte, noi privim
și presupun că trebuie să ne punem chiar nouă o întrebare simplă.
SUNT DE ACORD
Suntem de acord?
Până în prezent, nici o legislație din SUA nu a tratat politicile
care permit agențiilor guvernamentale și corporațiilor să facă abuz de informații.
Emoții și o cravată
Conform ocaziei
Un milion de mici luminițe
Trebuie să le opresc
Emoții și o cravată
Conform ocaziei
Un milion de luminițe
Trebuie să le opresc
Pentru un timp
O să rămân la locul meu
NOIEMBRIE 2012
DIRECTORUL CIA AMERICA PRIMEȘTE O LECȚIE ÎN PRIVAT...
Washingtonul e prins în propriul episod de spion contra spion.
Tactica folosită odinioară de echipele CIA de colectare a informațiilor,
de a căuta prin adrese IP, e-mailuri și Dropbox-uri false
s-a întors acum împotriva șefului comunității de informații.
EMAILURILE PRIVATE ALE DIRECTORULUI CIA AU FOST CERCETATE DE FBI
FBI a descoperit dovezi
despre o idilă între Petraeus și biografa sa, Paula Broadwell.
Așa e. Petraeus are o idilă cu autoarea biografiei sale, All in.
EMAILURILE AU FOST ACCESATE FĂRĂ MANDAT
Acestea n-au implicat activitate criminală și n-au implicat securitatea națională.
Acestea n-au fost o amenințare pentru individul David Petraeus,
sau pentru Generalul Petraeus, directorul CIA.
Acelea nu sunt cuvintele mele. Acelea sunt cuvintele FBI.
CEL MAI MARE SPION DIN AMERICA ȘI-A PIERDUT SLUJBA...
PENTRU CĂ N-A ÎNȚELES CUM FUNCȚIONEAZĂ, DE FAPT, ACESTE SISTEME
Dar, în multe cazuri, în loc să trimită aceste emailuri,
le-au scris ca ciorne într-un cont de Gmail la care aveau amândoi acces,
și astfel se puteau înregistra amândoi pentru a verifica fișierul cu ciorne,
fără să apese vreodată butonul trimitere.
Foarte stânjenitor pentru cabinetul Obama
și pentru conducerea securității naționale.
ODATĂ, CONFIDENȚIALITATEA PARE SĂ FIE O PROBLEMĂ...
ASUPRA CĂREIA POT CONVENI TOATE PARTIDELE POLITICE
E problematic pentru că FBI-ul trebuie să respecte niște legi,
și are dreptul să fie protejat
de investigații nejustificate și fără mandat efectuate de FBI sau de altcineva.
Lumea nu știe cum este monitorizată, de fapt, și cred că dacă merge,
dacă împiedicăm alt eveniment ca cel din 11 septembrie, atunci, citez, merită.
De la finalizarea acestui film,
un informator a dat mai multe detalii despre NSA,
inclusiv despre un program numit PRISM.
Au expus faptul că Facebook, Google și alte șapte companii tehnologice
permit NSA să le acceseze sistemele.
Cea mai mare teamă pe care o am față de urmările...
EDWARD SNOWDEN INFORMATOR - PROGRAMUL NSA PRISM
...acestor dezvăluiri asupra Americii este că nu vor schimba nimic.
Hai să ținem asta sub control până nu e prea târziu: trackoff.us
Subtitrarea: Ruxandra Jianu